Released on www.DanishBits.org
Jag befinner mig i luften ovanför Great Rift Valley i Östafrika.
Nedanför mig ligger ett kaotiskt landskap-
- som vridits ut och in av jordskorpans rörelser.
Det är också ett landskap i ständig förändring-
- där djur året runt tvingas sätta sina liv på spel.
Men för dem som lyckas-
- är det här ett av jordens bördigaste naturområden.
Nyiragongo, världens största lavasjö.
Lavan bubblar upp från nästan 15 kilometers djup.
Ingenstans kommer man lika nära jordens glödande innandöme.
Nyiragongo hör till Afrikas mest aktiva vulkaner.
Dess utbrott syns från rymden.
Medan magman skummar under jordskorpan-
- slits landområdena österut i stycken.
Såna här vulkaner förändrar ständigt Östafrikas utseende.
Vulkanutbrotten är visserligen våldsamma-
- men de resulterar i en explosion av liv.
Den bördiga askan efter otaliga utbrott täcker marken.
Det ger idealiska förhållanden för olika sorters gräs att slå rot-
-i enorma mängder.
Och gräset lockar till sig fler djur än nån annanstans på jorden.
Gnuer.
De låter sig inte hindras av nånting.
All denna vedermöda bara för att hitta färskt gräs.
De framdragande hjordarna är bara en del av djurlivet här.
Om man bara tittar närmare upptäcker man nya saker.
Livet på savannen handlar om att göra det bästa av situationen.
Men det är alltid ett vågspel.
I morgon kan det vara nya förutsättningar.
Agamaödlorna väntar på att gnuerna ska anlända-
-redo att fånga tillfället i flykten.
Och väntan har lönat sig. Över en miljon gnuer är på ingång.
Och med gnuerna följer insekter - miljarder insekter.
Föda - om de bara lyckas fånga dem!
Dags för en ny strategi.
Den här agamaödlan har sett sin chans.
Det finns bara en sak som lockar till sig fler flugor än gnuer:
Lejon som har ätit gnuer.
Lejon är kända för sitt dåliga humör och kan lätt daska till ödlan.
Han måste välja ut rätt lejon.
Inte hon.
Inte hon heller.
Kanske...
Nej, förresten.
För att komma tillräckligt nära bytet måste han hålla huvudet kallt.
Såja!
Nu börjar han få kläm på det.
Men det här kan nog vara lite i svåraste laget.
Det krävs mod för att jaga på ryggen av ett lejon.
Men det krävs sunt förnuft för att veta när man ska fly.
Gnuerna stannar inte särskilt länge-
- och när de ger sig av följer flugorna med.
Östafrika förändras ständigt.
Den här grässlätten täcktes förr av skog som gick från kust till kust.
Högt ovanför slätterna skymmer molnen bergstoppar-
- som reser sig över fem tusen meter upp i skyn.
De snötäckta topparna ingår i en bergig barriär-
- som skiljer de uråldriga djunglerna i väster från savannerna i öster.
Här ligger Afrikas största glaciär-
- bara några kilometer norr om ekvatorn.
Det här är de legendariska Mountains of the Moon.
Bergstopparna är så höga att de skapar sitt eget väder.
Det lokala namnet på de här bergen är "Rwenzori" - "Regnmakaren".
Smältvatten kommer forsande ner från glaciärerna.
Och längre ner på sluttningarna drar den täta djungeln fördel av vattnet.
Återstoden av den täta, ångande skog-
- som en gång i tiden täckte hela Östafrika.
Men när klimatet blev torrare på andra sidan bergen-
-drog sig skogen tillbaka.
I dag återstår bara små fickor av höglandsdjungel-
- hemvist för ett djur som brukade leva i de gamla skogarna.
De största primaterna på jorden:
Bergsgorillor.
Den här ungens förfäder har levt i såna här skogar i miljoner år.
Men runt omkring har landet förvandlats till träsk och savann.
Dessa väldiga djur tar sig inte längre in i östra Afrika än så här.
De är strandsatta på sina öar i den afrikanska skyn.
Nedanför höglandet löper våtmarker kors och tvärs-
-över den öppna savannen.
Bangweuluträsket är enormt.
Namnet betyder "där vattnet möter himlen".
Dold i denna labyrint av vattenvägar lever en helt unik varelse.
En enorm fågel med förhistoriskt utseende.
En träskonäbb.
Med sina dryga hundra centimeter-
-strövar hon genom träskmarkerna-
-i jakt på mal.
Det där var ju ingen fisk.
Längre in i träsket väntar anledningen till allt detta fiskande.
Den här ungen är bara tre veckor och lite ostadig på benen.
Näbben ger den problem med balansen.
Den kommer inte att kunna flyga eller ens gå ordentligt på flera veckor.
Den är helt beroende av sina föräldrars omvårdnad.
Det finns även en mindre unge, som inte är i så bra skick.
Den stora ungen tigger sin mamma om nåt att dricka.
Medan hon går för att hämta vatten-
- blottar ungen en mörk sida i behandlingen av sitt syskon.
Den är tre dagar äldre än syskonet-
- och har hela tiden fått mer mat och uppmärksamhet.
Det här är inte bara vanligt syskonkäbbel.
När modern återvänder ser hon vad den äldre ungen gjort.
Den yngre ungen söker skydd hos modern.
Men hon har redan gjort sitt val.
Hon ger bara vatten till sin förstfödde.
Träskonäbbar föder sällan upp mer än en unge.
Den yngre ungen skulle bara finnas där-
-om den äldre ungen inte klarade sig.
Nu vet de vuxna att det är bättre-
- att satsa all kraft på att föda upp en enda livskraftig unge.
De varierande vattennivåerna gör fisktillgången alltför osäker-
- för att de ska försöka sig på att föda upp två ungar.
Här förblir ingenting detsamma.
Vid den här tiden på året börjar Östafrika torka ut.
Floder och vattenhål krymper.
Jorden blir allt torrare.
Irritationen stiger.
Flodhästarna försöker hitta lite fukt.
Under den bistra torrperioden hemsöks landet även av en annan förändring.
Utan nån som helst förvarning härjas de knastertorra slätterna av bränder.
Lågorna drar fram över savannen i 80 kilometer i timmen.
De är nästan tusen grader varma och förbränner allting i sin väg.
Varje år går ett område större än Storbritannien upp i rök.
Men förödelsen kan leda till nåt gott-
-om man bara är villig att ta risker.
Djärvt fångar olika sorters fåglar insekter som flyr undan lågorna.
Det finns inget bättre än grillad gräshoppa.
Bränderna kan tyckas förödande-
- men de ingår faktiskt i en naturlig cykel-
- som är viktig för föryngringen av de östafrikanska grässlätterna.
Men ibland bryts cykeln just när en förändring behövs som mest.
Här på Amboselis slätter, i skuggan av Kilimanjaro-
- har regnsäsongen uteblivit två år i rad.
Och i år är den redan ordentligt försenad.
Det är den värsta torkan på femtio år.
Normalt sett är Amboseli en tillflyktsort för elefanter.
Slätterna skulle vara gröna och gräsbevuxna.
Men nu finns här bara torr jord.
Den här familjegruppen är på ständig vandring-
-i sin jakt på föda.
De små får inte sacka efter. Ibland hinner de inte ens dia.
I brist på gräs tvingas elefanterna skrapa fram torra kvistar att äta.
De vuxna individerna kan kanske överleva på det-
- men det är inte tillräckligt för kalvarna.
Samtliga elefanthonor i hjorden käm- par för att kunna ge sina kalvar di.
Jakten på mat blir alltmer desperat.
När hjorden vandrar vidare ställs den här honan inför ett fruktansvärt val:
Att följa med familjen-
- eller stanna med kalven som inte längre kan stå upp.
Snart är de utom synhåll.
Men hon är programmerad att stanna.
Hon kommer inte att överge sin unge.
När kalven drar sitt sista andetag, vet hon att kampen är förlorad.
Det finns ännu ogästvänligare områden än de dammiga slätterna.
Det här utomjordiska landskapet är saltskorporna hos en kedja av sjöar-
-som löper genom Östafrika.
Dessa sodasjöar förändras dagligen-
- allt eftersom vattnet avdunstar och bara salterna blir kvar.
De här vattnen har blivit förgiftade av vulkaniska källor.
Men till och med här finns det liv.
Färgerna kommer av alger-
- som är speciellt anpassade till det här vattnet.
Dessa alger lockar till sig ett av Östafrikas märkligaste djur.
Bland Bogoriasjöns ångande gejsrar-
- badar och äter över en miljon mindre flamingor i det frätande vattnet.
De samlas här under algblomningen.
Detta enorma antal fåglar ger ett av jordens mest spektakulära skådespel.
Nästan hela jordens bestånd av mindre flamingo lever här-
- och flyttar mellan sjöarna i takt med att algbestånden fluktuerar.
De vulkaniska öppningarna längs stranden vittnar om de krafter-
- som ständigt omdanar landskapet här.
Himlens färg tyder på-
- att det snart kommer att regna över de kruttorra slätterna.
Äntligen faller stora mängder regn på den törstande jorden.
Återigen förändras allting av regnet.
En kronörn har väntat på det som regnet förhoppningsvis medför:
Föda till hennes hungriga unge.
Valet av häckningsplats var ett riktigt vågspel.
Ungens liv hänger på att det anländer bytesdjur från Kongos regnskogar.
Snart är väntan över.
Afrikas största däggdjursmigration har startat.
Tio miljoner flyghundar lockas till den lilla skogen i savannens utkant.
De samlas här för att proppa i sig frukt.
Det är det som kronörnen och hennes unge väntat på.
Men de är inte ensamma.
Andra rovfåglar har kommit flygande långväga ifrån.
Fiskgjuse. Stridsörn.
Och alla är de ute efter flyghundarna.
Risken som kronörnen tog genom att häcka här har lönat sig.
Hon är den enda örn som häckar i den här skogen.
Den enda som tog risken att fortplanta sig här-
- innan träden bar frukt och flyghundarna anlände.
Hon häckar bara vartannat år, så tajmningen måste vara perfekt.
Flyghundarna stannar bara ett par månader-
- men hennes chansning har gett ungen bästa tänkbara start.
Grässlätterna har betats av, brunnit upp-
- och genomlidit den värsta torkan på flera generationer.
Men efter regnet återhämtar de sig.
Och på de nyss så torra slätterna i Amboseli ser allting ljusare ut igen.
Torkan har dödat hundratals elefanter-
- men nu börjar de som överlevde återvända hem.
Och de har med sig en överraskning.
En nyfödd elefant.
Omgiven som den är av mat-
- kan den lilla ungen fokusera på viktigare saker.
Som till exempel att jaga vithägrar.
Även elefanttjurarna återvänder.
Den här tjuren har väntat i många år på en chans att fortplanta sig.
Nu måste han slåss för den rätten.
Men hans rival är enorm.
Deras skallar väger lika mycket som en bil.
De har slagits i flera dagar.
Och nu, på stridens tredje dag, når bataljen sin kulmen.
Snart tvingas en av dem att erkänna sig besegrad.
Sammanstötningarna är så kraftiga att betarna kan gå av.
Tre dagars kamp är över.
Segraren har vunnit honornas gunst.
Arbetet med att ersätta det som man förlorat under torkan har påbörjats.
Snart kommer elefanterna att ha återhämtat sig helt.
Djuren i Östafrika sätter ständigt sina liv på spel.
Men trots de växlande förutsättningarna-
- gör deras anpassningsförmåga att de oftast blir vinnare i livets lotteri.
Östafrika kan tyckas vara en grym plats-
- men ingen annanstans finns lika rika källor att ösa ur för den oförvägne.
Och det var just de här savannerna-
- som gav upphov till den mest anpass- ningsbara arten av alla: människan.
Ripped and synced by DBRETAiL